I tidigare avsnitt av Terminator: The Sarah Connor Chronicles:
När kan jag börja leva mitt liv?
Vet du vad som är ovanligt inom datorvärlden?
Att hitta en som vill gå mot rött.
Jag vill prata med dig om en möjlighet.
Mitt företag ska leda världen in i nästa århundrade.
Jag är säker på att du är en hämnande ängel.
Min pappa sov med ett vapen under kudden.
Inget piller fanns för sjukdomen.
Ingen lugnande medicin.
Han lämnade blod, svett och sin själ i främmande land.
Min far pratade aldrig med mig om striderna i kriget.
Han pratade aldrig med någon.
Alltid försiktig och tystlåten.
Är det någon här?
Jag trodde aldrig att jag skulle följa i hans fotspår.
Dr Boyd Sherman. Barnpsykolog. Familjeterapeut.
Är han vän eller fiende?
- Jag vet inte. - Skynet har inga vänner.
Det har fiender. Och vad motsatsen till fiender nu kallas.
- Vänner. - Vi vet inget om detta.
Vi vet bara att hans namn är på listan.
Alla som fanns på listan var Skynets måltavlor och behövde skydd.
Inte alla behöver skydd. Vissa behöver...
Vi vet inget än.
Vrid huvudet lite.
Perfekt.
Lite till.
Perfekt.
Och le nu.
Ett varmare leende, om det går. Varmare, varmare.
Strunta i det.
Lite mer till vänster.
Perfekt.
Låt barnet vara med.
Mycket bra.
Vill du vara med på fotona med mamma?
Klarar vi det tidsmässigt?
Nej.
- Det ser roligt ut. - Nej, det gör det inte.
- Hursomhelst. Håll mig uppdaterad. - Savannah. Sätt dig här.
Savannah.
Kom och sätt dig hos mig.
Nej.
- Savannah. - Ma'am?
Sätt dig här hos mig.
Ma'am, vi ska nog inte tvinga fram det.
- Tack. - Tack.
Du har ett barn.
Ja.
Vad gör du med det?
Det?
Han. Leo.
Han hade lite problem under min skilsmässa.
Vissa dagar ville jag döda honom.
Men vi gick till någon.
En riktig undergörare. Jag kan ge dig telefonnumret.
Vem vill börja?
Terapi är nog inte för oss. Ta inte illa upp.
Nejdå.
Kan du berätta lite om dig själv?
Jag har varit familjerådgivare i 20 år.
Jag började jobba i norra Kalifornien.
Norrut? I Silicon Valley?
Livermore VA Med Center.
Hos militären?
Sedan jag flyttade hit har jag uteslutande behandlat civilpersoner.
Men Irak ändrar på detta.
Har du familj i det militära?
Din pappa?
Han är död.
Jag beklagar.
Är det något som ni vill diskutera?
Det var längesedan. Vi har rått om oss själva länge nu.
Det måste vara svårt.
Man vänjer sig.
- Gör man? - Jag är van.
Det är bra.
Är det något annat jag borde veta?
Något annat som vi borde veta?
Om vi ska fortsätta med våra samtal-
- vill jag gärna träffa er var och en.
Är det något som ni kan tänka er?
Jag har en tid ledig i morgon, om det passar er.
I morgon låter bra.
Kan du hålla hissen?
Sir, ni måste ta en annan. Hissen är full.
Visa mig ett träd.
Glad.
Rolig.
Tänd ljuset, tack.
En oväntad respons i den symboliska mjukvaran.
Al ger oss bara lösryckta, spontana bilder.
Vi vet inte vad de betyder eller varför den svarar på detta sätt.
Men när vi gör prestationstester på Al-
- så ökar dataöverföringstiden.
Optimeringen av utdata minskar.
Det tar mer tid att göra mindre.
Ja, så skulle man kunna uttrycka det.
Det var det jag gjorde.
Precis. Just det.
Många barn kommer hit för att träffa mig.
Och alla är oroliga över något.
Ibland vet de vad det är, och ibland inte.
Det hjälper om vi pratar om sådana saker.
Du.
Skosnörena är oknutna.
Kan du knyta dem?
Vill du jag ska visa dig?
Så...
...låt oss se vad vi har här.
Vi har dockor.
Målarböcker.
Och titta, en kortlek med ansikten.
Glad.
Ledsen.
Rädd.
Lek med vad du vill.
Jag ska prata lite med din mamma.
Det här kommer att ta lite tid.
Jag kan vänta utanför om det påskyndar det hela.
Längre tid än bara idag.
Jag väntar utanför.
RÄDD
Var har du varit?
Jag tog en joggingtur.
Du var borta i sex timmar.
Jag är långsam.
Jag kollade upp Shermans hus igen.
Jag hittade inget. Hur var han?
Nyfiken. Smart. Besvärlig.
- Så han är bra i sitt jobb. - Bättre än vad vi är.
Vi buggade kontoret, men behöver patientjournalerna.
- Går ni tillbaka? - Inte så gärna.
Jag mår bra, okej?
Jag gjorde bara rent det, jag trodde magasinet var tomt.
Det är bara ett brännsår av patronhylsan.
- Vill du vara flickan? - Var är hennes mamma?
Jag vet inte. Var tror du hennes mamma är?
Hon jobbar.
Okej.
Hon gillar inte hur hennes mamma tittar på henne.
Inte? Hur tittar hon på henne?
Hon vill berätta en hemlighet.
Okej.
Jag vill ha tillbaka min gamla mamma.
Din dotter är vacker.
Tack.
Hon liknar sin mamma.
Ja.
Det gör hon.
Jag ska bara prata lite med din mamma.
Vänta här.
Vilka är dina starkaste minnen från din barndom?
Mina starkaste minnen?
Ja, vad kommer du ihåg mest?
Varför frågar du det?
Savannahs starkaste minne är pappans död.
Hur hon fick reda på nyheten och begravningen.
Hon är för ung för att kunna distansera sig.
Vi kan ju inte få henne att växa snabbare, eller hur?
Jag förstår att det är smärtsamt för dig.
Du måste säga åt Savannah att hon inte har förlorat sin mamma-
- såsom sin pappa.
Hej.
Kan du ekorren och trädet?
Du förstår-
- man gör en ögla vid trädet.
Ekorren springer runt trädet.
Och han hoppar i hålet-
- och kilar ut på andra sidan.
Savannah.
John.
- Det vanliga? - Ja, tack.
- Hej, gumman. - Hej.
Spring till din syster.
- Jesse? - Hej, älskling.
Vad gör du här?
Varför skickade Connor tillbaka dig?
Varför skickade han dig?
Du är här, du måste veta.
Ingen sa något till mig.
Och du stack utan att säga adjö.
Mina order var att fixa ett gömställe och vänta.
På vad? Jag vet inte.
Jag väntar.
I parken.
Och äter varmkorv.
Du då?
Vad sa Connor åt dig?
Connor skickade mig inte tillbaka.
Inte? Vad menar du?
Det var nytt.
Inte för mig.
Det finns metall överallt numera.
Som letar efter oss.
Och jobbar åt oss.
Connor har minst en i alla viktiga basområden.
En stor en flippade ur och utplånade halva bunkern.
Bird.
Cullie.
Det är från samma granatsplitter som dödade Cullie.
Hur tog du dig tillbaka hit?
Cullies bror. Han jobbar med tidsbubblor.
- Det är samma kille som... - Som skickade tillbaka dig.
Jag vet.
Har du frånvaro utan giltig orsak?
Flydde du, Jesse?
Från kriget?
Jag behöver vila.
Du är en soldat.
Du slåss.
Inte nu längre.
När allt slutar-
- vill jag vara här med dig.
Snälla, Derek.
Jag vill inte att allt slutar, Jesse. Inte igen.
När jag visade in dig kollade du utgångarna.
Veteranerna gör alltid så.
Jag vet inte hur jag ska säga det. Jag är inte veteran.
Nej. Självklart inte.
Men din pappa var väl, eller hur?
Det är väl veteraner som kommer tillbaka?
Min pappa kom aldrig tillbaka, så...
Jag tog fel. Förlåt.
Det hade du inte igår. Vad hände?
Det är ett brännsår.
En olycka, bara. Jag lagade mat.
Vad lagade du?
Vad spelar det för roll?
Jag var bara nyfiken.
Jag kokade upp vatten för pastan.
Varför tror du att din mamma tog hit dig?
Jag vet inte. Hon berättar inte allt.
Varför tror du att du är här?
Det kan jag inte säga.
Lagar du ofta mat åt familjen?
Är det en uppgift du har tagit på dig?
Va?
Vad har du för uppgift i familjen? Vad gör du?
Vad jag gör?
Jag går i skolan, är ute. Jag...
Jag är en tonåring.
Är du?
Tror du jag ljuger? Du kan kolla i mitt pass.
Jag menade bara-
- att vissa barn som har förlorat en förälder känner sig pressade-
- att ta den frånvarande förälderns plats.
De...
De växer upp fort.
Intressant att du pratar om pass. De flesta grabbar skulle sagt körkort.
Känner du aldrig för att springa iväg? För att rymma?
Hela tiden.
Varför? Varför vill du rymma?
Jag vill att du ska veta att allt som vi säger stannar mellan oss.
Det här är en trygg plats.
Nej, det är det inte.
Ingen plats är trygg.
Visste du att 60 procent av alla tonårssjälvmord begås med ett vapen?
Det var en olycka.
De första försöken kan se ut som en olycka.
Vad är det som tar sådan tid?
Kan vi prata?
Jag vill träffa John igen.
Ensam.
John? Varför det?
Jag vill faktiskt träffa er alla igen.
Jag tror din dotter har en form av social störning.
För tidigt att ställa diagnos, men hon visar symptom på Aspergers syndrom.
Och John?
Detta låter kanske konstigt-
- men han påminner om veteranerna som jag brukade behandla.
Krigsveteraner.
Särskilt de från Vietnam.
Sättet han kollar ett rum, hans reserverade hållning.
Sättet han beter sig.
Känner du till om något våldsamt i hans förflutna?
Han har aldrig blivit misshandlad om du nu antyder det.
Nej, nej, jag menar inte alls det.
Tack, doktorn.
Den pojken behöver prata.
Med någon.
Vi pratar.
Det räcker inte.
Det konstigaste med henne?
Tja, hon är-
- en av de bästa teknikhjärnorna och ändå en teknikmotståndare.
Lögnare.
Cykel eller bil?
- Cykel. - Elektriskt eller akustiskt?
- Han tycker han är så klyftig. - Nej.
Jag känner dig bara.
Berätta hur du jobbar hemma.
Kom igen, berätta nu.
Min pappa var slaktare.
En gammal affär i Edinburgh.
Vi hade inga pengar för skolmaterial.
Hon skriver på sådant där slaktarpapper.
Men vaxpennor.
Jag tycker om lukten.
Ms Weaver, du behövs i labbet.
Det går inte att göra några tester.
Den fortsätter bara med dessa bilder och ekvationer.
Jag vet inte. Vi kanske borde-
- skrota den och börja om med en ren plattform.
Ska jag skrota mitt team på en gång?
Eller anses det brutalt?
Det konstigaste med henne?
Hon är en av de bästa teknikhjärnorna och ändå en teknikmotståndare.
- Lögnare. - Cykel eller bil?
Pappa tar dig hela tiden på magen.
Gör han?
Försöker han krama mig?
Kom igen, berätta nu.
- Jag vet inte. - Jag tror att han försöker krama mig.
Hon skriver på sådant där slaktarpapper.
Med vaxpennor.
- När ska vi gå till Sherman igen? - Det ska vi inte. Inte nu.
Patientlistorna var ett fiasko.
Han har kodat patientnamnen och inspelningarna är värdelösa.
- Vi fortsätter att avlyssna. - Jag kan pressa honom.
- Och få reda på något. - På vad?
Det finns en orsak till att hans namn stod på väggen.
Han kan ha en Trippel-8 i hälarna.
Det kan hända om sex månader. Listan har ingen tidtabell.
Vill du ge upp?
Vi vet inte vad Skynet vill ha av honom. Vi kan inte lita på honom.
Hans namn står kanske på listan för att han hjälper John.
Hjälper John?
Tror du John behöver hjälp?
Tror du inte det?
Behöver du?
Du kan prata med mig, John.
Du har alltid gjort det.
Nej, det är bra.
Jag hade en vän en gång.
Vi grävde tunnlar tillsammans.
Han var den tuffaste jäveln jag någonsin känt.
En dag gick han ut för att kissa-
- och då bestämde han sig för att skjuta skallen av sig.
Bara sådär.
Han kämpade och kämpade för sitt liv. Och så-
- stod han inte ut längre.
John är inte självmordsbenägen.
Nej.
Men vad är han?
Inte en pojke, inte en man och inte en soldat.
Han är förändrad.
Han såg sin mor döda en man.
Jag skriker inte.
Ska du gå av?
Jag ska åka ner.
Jag måste be dig att gå av på denna våning.
Ja, naturligtvis.
Vi utvecklar en mänsklig, artificiell intelligens.
Den är som ett barn.
Det neurala nätverket behöver tränas till att känna igen bilder.
Jag är fortfarande lite osäker på varför du kallade hit mig.
Vi höll på att träna den, när den stoppade alla test.
Och-
- allt den visar upp är detta.
Är det något som är roligt?
Ja, om man förstår skämtet.
Den frågar något. Titta.
Ett frågetecken motsvarar "varför".
Ekvationer är matematik. Böcker är böcker.
Och dessa bilder motsvarar ledsamhet.
Om du lägger ihop allt, blir det "Varför är matteboken så ledsen?"
Det är en gåta. Ett skämt. En tredjeklassare berättade det.
Ett barn börjar ställa frågor vid 3-4 årsåldern.
Men din Al verkar vara mer avancerad. Den...
Den känner igen humor. Det sker inte förrän...
Vissa människor får aldrig humor.
Om den var en av mina patienter-
- skulle jag säga den var ett begåvat barn som har tråkigt.
Den roar sig själv.
Men det är, såklart, omöjligt. Det är ju bara en maskin.
Ja. Omöjligt.
Varför är matteboken så ledsen?
För den har så många problem.
Varför? Varför vill du rymma?
Jag vill att du ska veta att allt som vi säger stannar mellan oss.
Det här är en trygg plats.
Nej, det är det inte.
Ingen plats är trygg.
Känner du dig inte trygg bland din familj?
Min familj? Trygg?
Din mamma verkar vara en stark kvinna.
Det måste väl inge dig trygghet?
Visst, om hon skulle vilja det.
Det sista hon vill jag ska känna är trygghet.
Jag har svårt att tro det.
Hon har säkert rätt.
Hon har alltid rätt.
Rädsla kan vara något bra.
Det kan hålla dig vid liv en dålig dag.
Har du sådana dåliga dagar?
John?
Jag...
...tänkte på när vi träffades.
Du hittade mig utanför bunkern.
När du skulle kissa och var på väg att föra-
- pistolmynningen till munnen?
Jag har aldrig tackat dig för det du sa den dagen.
Jag tror den exakta ordalydelsen var:
"Din gylf är öppen."
- Ja. - Det var den.
Finns det ett ord för vad vi just gjorde?
Ett ord?
För vad vi just gjorde.
Jag kan tänka mig flera, faktiskt.
- Kan du? - Vill du höra dem?
Nej.
Jag vill ha ett nytt.
Vill du bli av med mig?
Du försvinner ändå snart.
Vad behöver vi ett nytt ord för?
Om jag använder ett av de gamla, skulle du ändå göra det med mig.
Jag kanske skulle välja att missförstå dem.
De gamla orden.
Jag har ett nytt liv, Derek. Jag vill ha nya ord.
Hitta på ett, så kanske jag låter dig stanna.
Jag är törstig.
Kan du ge mig något att dricka?
Jag tror aldrig jag har sett något liknande.
Det är åt min dotter.
Hon kommer säkert att älska det.
Tror du det?
Jag vet inte vad hon älskar.
Hur går det med robotjakten, mr Ellison?
Absurt när du säger det så där.
Tala om för mig om du behöver hjälp.
Jag vill fråga dig något.
Källarvåningen.
Vad är det som pågår där?
Det verkar vara högbevakat.
Det finns goda skäl till det, mr Ellison.
Vi håller på att bygga något.
Lycka till med jakten.
Jag ber om ursäkt för oredan. Min assistent är ledig idag.
Vikariepoolen skickar någon.
Hur är det?
Du sa att jag är trygg här.
- Att jag kunde säga vad som helst. - Ja.
Min mamma vill inte att jag kommer hit.
Hon oroar sig.
För dig?
För alla.
Och din syster?
Oroar hon sig för henne också?
Min syster är...
...starkare än vad jag är.
Någon bröt sig in i ditt hus.
Hon glömde min födelsedag.
Jag trodde hon gjorde det.
Hon skickade iväg min syster för att köpa en tårta.
Vi var ensamma och en man bröt sig in.
Han ville ha datorutrustningen.
Han band oss.
Vad hände sedan?
Ingenting.
Inget hände.
Han tog det han var ute efter och släppte oss.
Vet du-
- ibland känner barn att de måste-
- skydda sina föräldrar.
Men det är inte ditt jobb.
Du är inte en av mina veteraner.
Du är inte...
Du är inte någon soldat.
Du är en vanlig kille.
Nej.
Jag vet att registren finns där.
- Nej, det är slöseri med tid. - Det är inte slöseri med tid.
Den var ute efter Sherman.
- Den ville döda honom. - Eller beskydda honom.
Sherman måste leva för att kunna göra vad han nu förväntas göra.
Tillsvidare.
Den här ger oss inget svar. Vad gjorde du med den?
Ingenting.
När jag kom åt centralenheten, förstördes chipset.
- Den här modellen är ny. - Med en självförstörande funktion?
Skynet vill inte jag ska kunna omprogrammera i framtiden.
- Det här är ett sätt att stoppa dig. - De blir smartare.
Det borde vi också bli.
Tiden är slut, Savannah.
Vi ses nästa vecka.
Kan du leka lite, Savannah? Jag vill prata med doktorn.
Jag är imponerad över ditt arbete.
Du har också jobbat bra, miss Weaver.
Savannah verkar gladare.
Du måste ha jobbat hårt med att vara den mor hon kände-
- innan hennes far dog.
Ja, men jag pratade inte om ditt arbete med Savannah.
Jag menar den insikt du visade i mitt projekt.
Jag behöver någon som du i mitt team.
Jag... jag är smickrad, men jag har ett ansvar för mina patienter.
Som konsult, då.
Du jämförde Al med ett barn.
Hjälp mig fostra den.
Du pratar med någon som inte ens vet-
- hur gräsklipparen fungerar.
Behandla den som en av dina patienter. Det klarar du.
Som barn gjorde jag uträkningar på slaktarpapper.
Min far tog hem papperet från sitt jobb.
Jag gillade papperets lukt.
Det är mitt starkaste minne från min barndom.
Hur luktade papperet?
Koblod.
1678 diagnostiserade läkarna den sorg som soldaterna led av-
- som nostalgi.
Hemlängtan.
En längtan till det förflutna.
Krigets grymma verklighet är att det inte finns någon hemkomst.
Ingen oskuldsfullhet att återvända till.
Vad som är förlorat är borta för alltid.
Precis som hos min far, hade krigets sår dränerat mig.
Inga tröstande ord.
Inga förlåtande ord.
Inga ord alls.
Jag måste säga att jag blev förvånad när du ringde.
Börja med att förklara varför du är här.
[SWEDISH]